Ma tundun endalegi ebaharilik, et ei saa teemast ikka lahti..
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
.., aga omal ajal tundus NS isegi täiesti arvestatava alternatiivina vabas eestis eskaleeruvale ebaõiglusele, korratusele, korruptsioonile, minnalaskmisele ja pohhuismile. Realistlik maailmakäsitlus oleks ühekülgne, kui ei pöörataks tähelepanu KÕIKIDELE aspektidele. seega:
Mis on NS-s positiivset ja edasiviivat?
1. Töö! - KÕIK peavad tegema tööd. Ei oska - õpetame; ei viitsi - sunnime!. hariduse omandamine vastavalt võimetele ON garanteeritud, kusjuures võimetud on sunnitud omandama minimaalse nõutava. kümned tuhanded koolist väljalangevad luuserid nagu meie riigie ei tuleks kõne allagi.
2. Sotsiaalsed garantiid. Kõlab muinasjutuna, et noor perekond saab riigipangast laenu maja + aed ehitamiseks, kusjuures 1.laps -1/3 maha; 2.laps 2/3 maha; 3.laps - laen kustutatud. Tingimus - lapsed peavad kasvama KODANIKEKS! Selle aga garanteerib punkt 1. Seda Saksamaal ka praktiseeriti.
3. Majandus on orienteeritud riigi ja kodanike elatustaseme tõstmiseks, mille garanteerivad väärikad kaitsekulutused ja kohustuslik riigikaitsekohustus.
4. Oligarhia - välistatud.
5. Religioon - rangelt riigist eraldatud ja kodanikke ei sunnita maksma kinni vastuvõetamatut religiooni. Sakraalehitised, kunst ja muusika kuuluvad kultuuri alla, seega nende püsimajäämist toetatakse.
Veel midagi?... no seda jätkuks, praegu ei karga kohe pähegi..
Aga pärssivat? Ka seda jätkub.
Natsionaalsotsialism Saksamaal oli totalitaarne kord. Totalitarism kontrollib KÕIKI eluvaldkondi. Kas NS võiks omada või omandada autoritaarse vormi, mis (reeglina) võrreldes totalitarismiga ei kontrolli kodanike eraelu ja religioosset kuuluvust? Ei sea piiranguid mõtte- ja südametunnistusevabadusele, kuigi - kui viimased lähevad vastuollu kehtestatud kodanikukohustustega, siis sekkutakse. Mingil määral võib seda õiglaseks pidada - riigikorraldusega vastuolus olevate mõtete väljaräuskamist võib mõista ka tülikülvamisena (kuigi - läheb ränka vastuollu sõnavabadusega). Demokraatias on neid räuskajaid isegi liiga palju - igaüks võib öelda, mis sülg suhu toob, kandmata vastutust oma sõnade eest. Südametunnistuse vabadus aga võib tähendada ka kodanikukohustuste eiramist viitega oma religioossele kuuluvusele ja kui mingi jehovist leiab end elavat jumalariigis ning alluvat piibliseadustele, siis ülejäänud kodanikkonnal võib olla väga raske seda aksepteerida - kui sa ei kaitse oma kodumaa iseseisvust vajaduse korral relva abil, siis kebigi minema siit riigist oma "jumalariiki". Justkui õiglane?
Rahva ja riigi püsimajäämine peaks alati olema üles ehitatud rahvuse au- ja väärikustundele, toestatuna teadlikusele oma eesmärkidest ja võimalustest. Vaenlasekujule ülesehitatud ühiskonnakord ei ole jätkusuutlik.
Kõige olulisem, miks ei saa satanismi ja NS-i omavahel võrrelda, on asjaolu, et satanism on religioon, NS aga poliitiline mudel. Ei saa võrrelda aeda ja aiaauku.
Juutluse vastasus ei ole rakendatav, kuna satanism EI OLE välja kasvanud judaismist-kristlusest. Satanismi olemust ja alget võiks selgitada Nietsche või Jungi filosoofiat aluseks võttes, kuid - VÕIKS SELGITADA!, mitte aga ei PEA SELGITAMA. Kui PEAKS, siis saaks satanismist taas mingi juhi-guru-messia-pealiku omaenese EGO-l põhinev masside karjatamise vahend. Kurakäerada on individuaalne tee. Satanistide asi seal on kuulda kedagi teist satanisti seal kusagil kobistamas, mitte aga üksteist üles rivistada ja koos mingis suunas marssida.
Kollektiivses süsteemis (loe: massis elik inimkarjas) kehtib reegel, et igaüks tahab tunda end paremana. Individualism seda reeglit ei soosi, kuid möönab, et soov edasi pürgida ja kasvõi "kutsariks" saada on püüdlusi väärt. Igaüks valigu ise oma rada ja meetodid, kuid olgu halastamatult enesekriitiline ja johtugu täielikust vastutustundest enda ja ümbritseva ees. Ma ei saa väita, et näiteks Hitleril neid omadusi lõpuni jagus... Enesekriitika ja vastutusvõime aluseks on oskus "mitte tunda end kellestki KEHVEMANA, kuid samas valida omale autoriteedid, rangelt omaenda isiksust ja osalut arvesse võttes". Seega ei aksepteeri satanist ühtegi Juhti pimesi, vaid teeb omaenda järeldused Juhi Tahte vastuvõetavatest ja vastuvõtmatutest aspektidest. Autoritaarsed Juhid aga seda reeglina ei aksepteeri - nende jaoks on olemas vaid allumine või allumatus.
Püüd parema ja õiglasema ühiskonna poole on NS-i vaidlustamatu osa, kuid
ebaõiglus on ainus kriteerium, et üldse mingeid õigusi saaks eksisteerida. Õigus on eesõigus(Nietsche).
Seetõttu satanist aksepteerib ebaõiglust, et valitseks mingisugunegi kord ning igaühel, kel vähegi võimeid, saaks neid rakendada omaenda Egost johtuvalt.
Rassidevahelised erinevused on täiesti olemas nii inimmassi kui ka individuaalsel tasandil, kuid satanism ei aksepteeri teiste inimest "omadeks" ja "võõrasteks" tembeldamist rassitunnuste alusel. Iga rass koosneb Isiksustest ja Karjast, seega joone tõmbamine ei ole võimalik. Satanist valib vaenlasi samadel alustel kui sõprugi - erapoolikult ning AINULT OMAENESE ISIKSUST arvesse võttes.
Nüüd tunnen, et ka minu jaoks on see teema enda ammendanud. Kui kunagi NS Partei oma tegevusprogrammi avaldab, tutvun sellega kindlasti. Kuna kogu globaliseerunud maailm vajub üha sügavamalale arulageduse ja ahnuse mädasohu, ei ole ma sugugi kindel, et ei pea millalgi oma vaenlasteks neid, kelledesse praegu vaid õlakehitusega suhtun.